- Hvordan? Joderic har sine ordrer. - Tænk ikke på hvordan.
Jeg må ikke blive set sammen med dig. Matthew arbejder på slottet.
Tag din kone og din familie og sæt jeres ejendele ind i møllen igen.
Joderick sætter jer ikke på gaden i dag.
- Kom så. - Han siger, det ordner sig.
- Hvad venter du på? - Ikke noget.
- Det skal nok gå. - Helt ærligt...
Du vil se taknemligheden i hendes ansigt.
Joderic!
Bland dig ikke, Robin. Du ved, det her er mit job.
Sheriffens mænd kommer og sikrer sig, alt går glat.
- Er det nu nødvendigt? - Under den fhv. Sherif var det fint.
Man kan regne med to ting i livet: Døden og skatten.
Når skat forårsager død, er der noget galt.
- Værsgo. Det her er møllerens gæld. - Det kan jeg ikke.
Det er stjålne penge. Sheriffen ved, mølleren ikke har råd.
Deler jeg det op i rater, virker det mere troværdigt.
Alle i Nettlestone vil takke dig fremover, Joderic.
Gør mig en tjeneste og sig, det var din egen idé.
- Hvorfor? - Gutterne tror, jeg er forfængelig!
- Han skal smide os ud. - Robin lovede at ordne det.
Giver vi penge til en tolder?
- En stævningsmand. - Sikken forskel.
- Owen, Kate... Jeg er her for... - Mødte du ikke Robin Hood?
- Han lovede at tale med dig. - Nej, jeg mødte ham ikke.
Jeg har ikke talt med Robin Hood, men vi kan finde ud af noget.
Han slog ham ihjel. Robin slog ham ihjel.
Vent! Stop!
Herre!
Tror du, du er uovervindelig? Han tævede dig.
- Hvem er han? - Natvægteren.
- Ham har jeg aldrig hørt om. - Han har været her i årevis.
Måske har du været bortrejst. Han er en god mand.
Man taler om ham i landsbyerne. Han er blevet set ved slottet.
- Han arbejder om natten. - Han efterlader medicin og mad.
Han er efterlyst, men helt harmløs.
Hvorfor slog han så Joderic ihjel? Vi må finde ham.
Indbyggerne i Nettlestone rapporterer -
- at Robin Hood slog en uskyldig stævningsmand ihjel i dag.
Er det ikke forrygende? Sikket drama.
Nu vil selv hans elskede landsbyboere miste tålmodigheden.
- Hvad siger de ellers? - Hood hindrede en udsættelse.
Krigen har forandret ham. Ingen overraskelse.
- Hvad foreslår du, vi gør? - Straffer landsbyboerne.
Det ville Joderic ikke have ønsket. Hvorfor skal flere uskyldige lide?
De mennesker, som anmeldte forbrydelsen.
Har jeres straffe virket tidligere?
- Nej. - Marion har ret.
Det gør vi ikke igen. Alternativer, De Fourtnoy?
Det kan give os en politisk fordel.
Robin Hood har spillet bolden over til os.
Vi får udråberne til at fortælle om det.
Alle skal vide, en uskyldig er blevet dræbt.
God idé. Vi vil vinde folks hjerter og sind.
Jeg tror stadig på handling frem for ord.
Havde jeg ressourcerne, kunne jeg fange ham.
Nuvel. Vi gør begge dele. Må den bedste mand vinde.
Joderic var unik.
Han var mild, medfølende og lærd.
- Mordet på stævningsmanden... - Vi går lige efter begravelsen.
- Vi kan sige, du blev ked af det. - Jeg er ked af det.
Som reaktion på denne retningsændring fra Robin Hood...
Hvad laver du her, Joe? Du kan da ikke arbejde.
Alle er blevet indkaldt. Jeg blev hentet ud af mit otium.
Jeg taler med sheriffen, så du ikke skal lave noget.
Det hjælper at arbejde.
Jeg rækker ud efter hende om natten. Jeg ved, det er fjollet.
Når det her er overstået, tager du hjem med os.
Alt dette forsvandt på ét øjeblik -
- på grund af én enkelt pil fra Robin Hoods bue.
Han siger, du slog Joderic ihjel. Vi fremstår som kriminelle.
Vi er kriminelle. Skulle vi pludselig være blevet noget andet?
...mellem stabilitet, orden og autoritet -
- og den tilfældige, kaotiske ondskab, de fredløse udøver.
Denne kujonagtige forbrydelse vil blive straffet.
Vi jager Robin Hood med hunde, om nødvendigt.
Vi vil sikre os, han ikke får succes.
Du skal aldrig nogensinde skyde mig.
- Er alt det her til min ære? - Tror du, alt handler om dig?
- Kun når det faktisk gør! - Du er selv ude om det.
Du slog en uskyldig mand ihjel.
- Det var ikke mig. - Helt sikkert...
- Det var Natvægteren. - Nej.
- Jeg så ham selv. - Det var ikke Natvægteren.
- Hvor ved du det fra? - Hvorfor flygtede du fra Joderic?
Jeg må gå. Det var ikke Natvægteren.
Jeg må finde ham, og jeg kan lede overalt, undtagen ét sted.
- Du må lede på slottet. - Giv mig ikke ordrer.
- Jeg må rense mit navn. - Hvad med at fange morderen?
Hvad kan jeg udrette, hvis folk ikke stoler på mig?
Jeg skal gøre et forsøg.
Er en banjermester kun til pynt, De Fourtnoy?
Problemer som Robin Hood kræver rigtige løsninger. Udråbere...
- Sir Guy. - Marion.
- Så mange hunde efter én mand? - Ja, det er min idé.
- Banjermesteren ville intet gøre. - Konkurrerer I?
Han er kun en lille mand. Alle kunne gøre det bedre.
Politik... Selv da far var sherif, kunne jeg ikke fatte forviklingerne.
Han har sendt mig herhen, fordi en morder er løs.
En morder? Tror du ikke, det er Hood?
- Far mente, jeg var i sikkerhed her. - Det kan jeg ikke tillade.
- Jeg taler med sheriffen. - Tak, sir Guy.
Gå mod syd gennem skoven. Lad os vise De Fourtnoy.
Hundene skal nok jage ham på flugt.
Det her bryder jeg mig ikke om.
Kongens jægere kommer denne vej. De har hunde med!
To og to. Vi mødes ved opbevaringsstedet.
Er jeg venstrehåndet, Matthew?
- En ledetråd: Nej. - Undskyld, sir.
Stil dig på ét ben. Det højre.
I en time. Så lærer du nok at huske det.
Hvad synes du om jobbet, begynder?
Bare rolig. Du er en heldig dreng.
Din fars mølle er lukket, så du kunne løbe gennem skoven, jaget af hunde.
Vagter! Vagter! Slå alarm!
På mit eget værelse? Hvor er mændene?
- De og Gisborne jager Hood. - Gisborne er et fjols.
- Åbenbart. Hood slap væk. - Lås slottet af.
- Bed Gisborne finde morderen! - Ja, herre.
Bed Gisborne tage dobbelt så mange hunde med.
- Sagde De ikke, det ikke var Hood? - Mudder klæber.
Lad os bare beskylde Hood for begge mord.
- Imens finder du den rigtige morder. - Ja, herre.
Vi beder for Matthews sjæl og hans rejse til et bedre sted.
Våg over os, Matthew. Vær stolt.
I har mit ord på, at Robin Hood nok skal få, hvad han fortjener.
- Soldaterne har fundet det. - Nej...
Det var vores forråd. Det var vores mad.
Hvad foregår der? Jeg kan ikke gå frit rundt i mit eget slot.
- Ud med jer! - Vi skal nok finde morderen, herre.
"Vi skal nok finde ham..." Så se dog at komme i gang!
- Har Gisborne fundet Locksley? - Den fredløse er stadig på flugt.
Har du spredt rygtet om, han har mindst to mord på samvittigheden?
Tror du, to mord er nok?
Tror du, de virkelig vil vende sig mod rebellen?
Hvis vi skal bebrejde Hood, så lad os gøre det ordentligt.
Måske et par dødsfald mere. Pæne dødsfald, ikke kun drenge.
- Vagter! - Skynd jer!
- Kom med mig, lady Marion. - Er slottet ikke låst af?
Gå op på Deres værelse. Her er De i fare.
- Hvad foregår der? - Tre er døde for næsen af dig.
- Du er inkompetent! - Hvad har du opnået?
Du fandt resterne af en skovtur, men ingen Robin Hood.
Hold kæft! I lyder som kvinder! Bliv dog voksne.
Alle mordene tilskrives Robin Hood, men hvor er beviserne?
Der var ingen vidner. Hvordan kan vagterne have overset ham?
- De må selv have været til stede. - Det husker jeg ikke.
Har mordene ikke gavnet Deres position?
- Så hun dig? - Det er gætværk, herre.
Tror I, Will kommer med vand? Lidt brød ville ikke skade.
Måske noget ost...
De vil fange, torturere og hænge os...
...og så taler han om ost?
Giver de aldrig op?
Hundene, herre! Vi kan ikke blive. Der er for mange.
Noget må vi da gøre! Vi flygter, selv om vi burde jage.
Natvægteren er stadig derude.
Vi løber mod øst. Tilbage til Nettlestone.
Gå din vej. Du er ikke velkommen.
Ved du, om Natvægteren har været her igen?
- Har Natvægteren været her? - Har I noget mad eller vand?
- Du slog min søn ihjel! - Er Matthew død?
- Du kender mig, Kate! - Og Joderic.
- Du sagde, du ville ordne det. - Jeg kunne aldrig skade Matthew.
- Sig ikke hans navn. - Jeg har ikke slået Matthew ihjel!
- Heller ikke Joderic! - Hvad så med de andre?
- De andre? - Jeg håber, de flår dig levende.
- Vi har ingenting gjort. - Hold dem tilbage!
- Så er det nok. - Jeg kæmper for jeres sag!
Sheriffen hænger folk for brødtyveri.
Han skærer deres tunger ud. Han adskiller os.
Vi går vores vej. Lad os komme af sted.
Bliv dér!
Jeg forlod mit hjem og overlod mig til sheriffen for deres skyld!
- Vi gav Joderic penge. - Det har jeg aldrig forstået.
Jeg har lavet skiltet om. Nu kan det ikke kopieres.
Kun far og jeg ved, hvordan man laver dem.
Det er godt. Det er godt.
- De må ikke komme ind, my lady. - Jeg skal tale med sergent Lacey.
- Her er ikke sikkert, Marion. - Det ved jeg, tak.
- Det skal nok gå. - Nej, vel?
Nej... Hvem skulle tro, Robin var en morder?
Så mange er døde. Jeg forstår det ikke...
Matthew...
Jeg føler med hans forældre. Det var det samme med Ruth.
Jeg dvæler ikke ved det, men husker de gode tider.
Jeg fortryder kun, hun ikke døde i sin egen seng. Det kan jeg ikke...
Du må tage over, John.
Jeg må hen til slottet. Jeg vil ikke flygte mere.
- Du overgiver da ikke dig selv igen? - Jeg har nogle forslag.
- Kløgtige eller meget kløgtige? - Hurtige.
Kunne jeg skyde en pil gennem vinduet herfra?
Træk tilbage, som når du reder håret.
- Det kunne du. - Men det ville jeg aldrig gøre.
Du driller mig, ikke sandt?
Jeg siger hvad som helst. Jeg er fra dengang, hvor man måtte.
I dag holder vi tand for tunge -
- hvis vi da har én. Vi siger ét, men mener noget andet.
Du siger for eksempel, du vil lære at skyde med bue -
- men er kun interesseret i rækkevidden.
Du vil bevise, det ikke kan være ham. Elsker du ham stadig?
- Hvem? - Sig det til ham.
Selv om du kun sjældent ser ham. Gode mennesker elsker ham stadig.
Hvorfor er det aldrig en smuk kvinde?
- Kald hundene tilbage. - Hvorfor? Du er en morder.
- Det ved du, jeg ikke er. - Det stemmer.
- Hvad vil du have, jeg skal gøre? - Nogen ønsker dig død.
Sådan er det, når man er mig.
Jeg kom uset ind i dit kammer.
Er morderen halvt så god som jeg, gør han det samme.
- Hvad prøver du at sige? - Jeg kan fange ham.
To spørgsmål:
Hvordan og hvorfor?
Rid gennem Nettlestone.
Vis dig frem, så alle ved, du er der. Det lokker morderen frem.
Mine mænd skyder ham. De er nemlig usynlige.
Hvis jeg nu går med til det...
Hvorfor?
Uskyldige mennesker dør. Det kan jeg ikke tillade.
Hold dog op, Robin... Du skruer vist charmen på.
Vær bare ærlig. Det er vel ikke den rigtige grund?
Vil du høre, hvad grunden er? Ingen elsker dig mere.
Folket har vendt sig mod dig.
De som elsker dig mest. Det kan du ikke tillade.
- Har vi en aftale? - Var det et ømt punkt?
Den her er forresten til dig.
Fremover vil alle, som bærer sådan én, være på min side.
Hvor kært. Hvordan står den til min kjole?
Det her er min løn for at redde dit liv.
- Beklager, my lady. - Ser du sådan ud med løst hår?
Du må ikke være her.
Ødelæg nu ikke alt det sjove, Marion.
Jeg tror, morderen er banjermesteren De Fourtnoy.
- Hvorfor? - Han var lige i nærheden.
En løs morder gavner hans position.
- Det her er i hans interesse. - Jeg vil ændre på det her.
- Tror du, det er nok at ville? - Ingen kan ændre det, de ikke vil.
Hvad med bare at stikke af? Bliver du aldrig berørt af noget?
- Hvad skal det sige? - Du går rundt og virker usårlig.
Jeg tror aldrig, jeg har set dig blive såret.
- Jeg er blevet såret. - Fortæl.
Se selv. Du tror, man er stærk, hvis man ikke føler noget.
Hvis du ikke føler, hvordan kan du så forstå andre?
- Hvordan kan du være hel? - Jeg føler, når uskyldige dræbes.
Jeg føler, når mine mænd jages, og når gode folk vender sig mod mig.
Jeg talte om dig i dag med en god mand.
Han husker dig fra gamle dage.
Der findes stadig folk, som elsker dig.
My lady? Rummet skal gennemsøges.
Dine efterforskninger er forresten rigtig gode.
- I morgen ser vi, om du har ret. - My lady?
Hvordan fik du sheriffen til at trække hundene tilbage?
- Jeg brugte charmen. - Gik du i seng med sheriffen?
- Jeg slog en handel af. - Vi handler ikke med sheriffen.
- I morgen redder vi hans liv. - Hvad?
Kan vi drøfte det i morgen? I dag vil jeg gerne sove.
- Jeg har en bedre idé. - Er den lige så god, sover jeg også.
Fandt de maden oppe ved Long Stone?
- Maden beviser, vi ikke er mordere. - Men de hader os.
Møllen er lukket, så byen vil lide. Folk vil sulte.
- Du vil have, alle elsker dig. - Jeg vil bare ikke kaldes morder.
Det er uretfærdigt. Jeg elsker dig, men får ingen mad.
- Folk som hader dig, får mad. - Much...
Der er noget galt med verden. Vi redder en mand, som vil dræbe os.
Jeg har skiftet mening. Jeg elsker dig ikke mere. Får jeg så noget mad?
Jeg er ingen morder.
Jeg bringer mad for at vise mine gode hensigter.
Jeg er jeres ven.
Mine mænd er trætte og sultne.
Det her er vores sidste føde.
- Owen... - Du udnytter os.
- Du og sheriffen. - Nej, jeg gør ikke.
Du bruger os i din personlige kamp. Hvad kommer han med senere?
Mine ærede landsmænd. Sheriffen og jeg bringer gaver.
Gaven er en påmindelse om, vi bør kunne gå frit omkring.
Sheriffen og jeg udviser ingen frygt. Vi trodser Robin Hood.
Vi går blandt jer for at vise, at livet går videre.
Vi vil ikke gemme os af frygt for de fredløse.
Vi vil ikke ændre vores liv for deres skyld.
Vi går med hovedet højt. Loven er til for at beskytte os.
Støtter vi Robin Hood, når han underminerer retfærdigheden -
- hvornår vil han så stoppe?
Så får han ret til at ignorere loven og tage menneskeliv.
Denne lov er også til for at beskytte os.
Sheriffen og jeg deler jeres frygt for mord på uskyldige.
Vi står her i dag for at vise, vi er ét.
Du slår uskyldige ihjel. Hvad er du for en mand?
Marion?
Jeg ved, hvem der ønsker at dræbe sheriffen.
- Det er Joe. - Joe Lacey?
Joe!
Læg den fra dig. Læg buen fra dig, Joe.
- Lad mig gøre det her. - Hvorfor slog du dem ihjel?
Min Ruth arbejdede hele livet på slottet.
Hvor var sheriffen, da hun var døende? Kom han på besøg?
Nej, han sendte Joderic, fordi vi ikke havde betalt skat.
Han satte os på gaden, hvor hun døde.
- Det samme vil han gøre. - Prins John sender bare en ny.
Folk i landsbyen vil blive tortureret, fordi sheriffen døde dér.
- Er jeg den eneste, som handler? - Hvad med møllerens Matthew?!
- Et uheld. Sheriffen flyttede sig. - Hvad med dagen efter?
Du slog stalddrenge og vaskekoner ihjel!
Sheriffen er på vej væk. Lad mig gøre det her, Robin.
Læg den fra dig, Joe. Ellers skyder jeg dig.
Jeg gjorde det, Ruth. Jeg skød sheriffen.
Nej, du skød vicesheriffen. Min dobbeltgænger.
Stakkels Joe. Jeg forstår hans sorg.
- Men hvorfor dræbe så mange? - Det gjorde han heller ikke.
- Hvem gjorde så? - Kom.
Hvad nu, Locksley? "Jeg slår dig ihjel. Jeg mener det."
Lacey havde ingen grund til at slå vaskekoner ihjel, men det havde du.
- Folk skulle tro, jeg var morderen. - En spændende tanke.
- Indrøm, du gjorde det. - Skulle jeg kunne indrømme det?
- Du har lovet at dræbe mig. - Og jeg mente det.
Netop derfor får ingen det nogensinde at vide.
- Lad mig sende mænd efter ham. - For sent. Du får en anden opgave.
Er det dig, Gisborne? Hav mig undskyldt.
Jeg vil bare fortælle dig, at jeg bliver den nye banjermester.
Det tror jeg ikke på. Det skal jeg høre fra sheriffen selv.
Det er desværre ikke en mulighed.
- Jeg har været en loyal tjener. - Hvad?
- Jeg har slået ihjel for hans skyld. - Det mente han, du ville sige.
Derfor bliver jeg den nye banjermester.
Hvorfor kalde dig Natvægteren, når du kommer ud om dagen?
Det gør jeg heller ikke normalt. Desuden valgte jeg ikke navnet selv.
Uanset hvad behøver du ikke gøre det mere. Nat eller dag.
- Fordi du er her? - Ja.
Min far lærte mig at kæmpe. Han ønskede muligheder for mig.
Jeg vælger at hjælpe de fattige. Det kan du ikke forhindre mig i.
- Ved din far, hvad du laver? - Han tror, jeg elsker broderi.
Hav mig undskyldt. Jeg skal åbne en mølle.
Tag den her. Den er til dig og Owen, til minde om jeres søn.
John?
Jeg erklærer hermed møllen for åben.
- Han skal bare have æren, ikke? - Æren?
Nej, han vil bare gerne elskes.